Відвідування музеїв – це важливий елемент виховання сучасних дітей та підлітків. Жоден інтернет не зможе замінити ту історію та культуру, яку несуть у собі предмети минулого: перші друкарські книги, фотокартки, листи, колекції мінералів та порід, зображення зниклих представників флори та фауни… Відчути дух історії, зрозуміти та побачити на власні очі як змінювався світ можна у Кременчуцькому краєзнавчому музеї, який налічує понад 60 тисяч експонатів. Як склалася історія музею? Та що змінювалось за роки його існування? Далі на poltava-future.
![](https://poltava-future.com.ua/wp-content/uploads/sites/16/2024/05/fyywjzn-gsmrhbuswfbq_fpycofi29o4kns4m9f4hr8fbdkufdyah_fatglv7-lmf2jdvkim8ivs2wu8psckgaiqa2tgzya3pwune1sxyint3mxgcmbz4i7gzddmnr1a_saocy-q7x9nfbxwhhqpgw.jpg)
Збирали по крупицях: складний початок із сумним фіналом
Офіційною датою заснування сучасного краєзнавчого музею в Кременчуці вважається 26 вересня 1975 року. Та насправді історія музею бере свій початок задовго до цього – з 1919-1920 років, коли група активістів почала збирати перші експонати. Новостворена колекція, яку по крупицях збирали із заміських будинків та садиб, була досить скромною та складалась із картин, старого посуду, статуеток та прикрас. Все це спочатку розмістили у невеликій кімнатці по вулиці Червоноармійській (пізніше її перейменували на Квартальну). Минуло близько 10 років, допоки під музей не було частково виділено приміщення у будівлі педагогічного технікуму. Цьому сприяло об’єднання активістів, які утворили Кременчуцьке краєзнавче товариство і спрямували свої сили на дослідження історії та природи рідного краю. Під їхньою егідою музей запрацював повноцінно, а кількість експонатів почала зростати. Та все не було так просто: у 1931 році в Кременчуці була страшенна повінь, що затопила підвал, де зберігалась частина експозиції, і деякі речі не підлягали відновленню.
Учасники Кременчуцького краєзнавчого товариства розуміли, що необхідно шукати нове та надійне приміщення для більшого музею. З цим питанням вони звернулися до керівництва міста. Так, у 1936 році вдалось отримати нове приміщення, де протягом року виконувались ремонтні роботи та облаштовували експозицію. Але пропрацювати довго музею не вдалось: на поріг прийшла Друга світова війна, часи змінилися, Кременчук потрапив під окупацію та потерпав від несправедливості й репресій. Крім цього німці нищили все, що несло в собі будь-які культурні цінності, а наукових співробітників часто кидали до в’язниці, або навіть розстрілювали. Зрештою, від музею після закінчення війни нічого не залишилось.
![](https://poltava-future.com.ua/wp-content/uploads/sites/16/2024/05/qxsm1ftmfsdzyygwcmcxpgc9t1holmln6ymdb2uumuxq5mekyq2q5zkz7pwxg-jepfmaclhs75wvpxjw17w4wr_wultej94ctdttbmfiebcxdwnncfuahh8ho5ngylppqmookvqkfmwepp7jgx0mpg.jpg)
З чистого аркуша паперу
Перші роки після закінчення Другої світової війни в Кременчуці займались відбудовою міста, тому зрозуміло, що про новий краєзнавчий музей не було й мови. Лише через 20 років було прийнято Постанову Ради Міністрів УРСР, у якій йшлося про відновлення історико-краєзнавчого музею (від 9 вересня 1966 року). Для цього було виділено приміщення у будинку Володарського та розпочато підготовчі роботи. Збір та розробка експозиції та ремонт будівлі затягнувся на довгих 9 років, аж доки у вересні 1975 року Кременчуцький краєзнавчий музей нарешті не відкрив свої двері.
До речі, події, що пережили кременчужани під час Другої світової війни знайшли своє відображення у постійній експозиції під назвою “Цього забувати не можна!”, яку було вперше презентовано у 1991 році. Дана експозиція демонструє життя ув’язнених людей у концтаборах та остарбайтерів під час німецько-нацистської навали. Пізніше експозицію доповнили діорамою, на якій зображені події визволення міста від фашистів. У понад 30 альбомах зібрано пам’ятні дані про полеглих під час війни кременчужан.
Повна експозиція музею
Кременчуцький краєзнавчий музей має 12 залів, з яких 2 є виставковими. Всю експозицію можна поділити на декілька частин: зали дореволюційної історії та Другої світової війни, а також зали археології та природознавства.
Археологічна експозиція налічує понад 6000 унікальних експонатів, серед яких наявні експонати доби середнього палеоліту (80-32 тисячі років до н.е), деякі неолітичні знахідки, колекція посуду часів Київської Русі, вцілілі залишки середньовічної фортеці, що стояла на території сучасного Кременчука тощо.
Природознавча експозиція демонструє відвідувачам особливості флори та фауни з давніх часів до сучасності. Широка колекція палеонтологічних зразків представлена зібранням молюсків, брахіоподів, губок, черв’яків та моховаток. Крім цього, наявні й надзвичайно рідкісні експонати – наприклад, рештки печеної гієни. Палеонтологічна колекція Кременчуцького краєзнавчого музею є найбільшою у Полтавській області.
Доповнюють природознавчу колекцію мінерали та гірські породи.
В експозиції дореволюційного періоду зібрано предмети побуту містян у період з кінця 19 до початку 20 століття. Старі годинники, столи, крісла, друкарські машинки, картини, фотокартки та малюнки, лампи, порцеляновий посуд та колекційне столове срібло – все це можуть побачити відвідувачі. Привертає увагу центральна частина експозиції – фрагмент бруківки та вуличний гасовий ліхтар, що передає історичний дух дореволюційної епохи.
![](https://poltava-future.com.ua/wp-content/uploads/sites/16/2024/05/ohvzkkaxp1fdb-ah1yjorbgbuq7cai0pvybz6rm-khzjynhnuvx4v3gjp1cvqbevabyh_whvzqeonsibrd2-gkshsutabcp7hufjbk7dsduz5oil8ttqwfqbkn0fqbjym2texui55t5rvsm2rzvzng.jpg)
Історія будівлі Кременчуцького краєзнавчого музею
Остаточне відкриття музею відбулося у будинку Володарського, який також має свою цікаву історію. У 1916 році у Кременчуці проживав багатий купець Володарський разом зі своєю дружиною, які й збудували цей будинок. Пізніше приміщення використовувалось як штаб-квартира державних органів, а в середині 20 століття його перебудували під житловий комплекс, розрахований на 12 квартир. Достеменно невідомо куди виселили жильців будинку Володарського, коли будівлю вирішили віддати під краєзнавчий музей. За цей час будинок зазнав декілька реконструкцій, а у 2008 році місцевою владою було прийнято рішення відновити його історичний вигляд по фотокартках, що збереглись. Ремонтні роботи тривали декілька років.
![](https://poltava-future.com.ua/wp-content/uploads/sites/16/2024/05/iyxnb75qd-rg9umx0wfalrhkhy6cxnvbwbsdvx0elxcgl09u3ghbkymv2yxqcpt6avj8fyyt4-sxd5jekxjdo1vf7kk3wdbmegngi4ukww6sdruevemp9w_jvq6somjzn57ser3jlklbynngrqtc3w.jpg)
Святкування Міжнародного дня музеїв
У Кременчуцькому краєзнавчому музеї регулярно проходять заходи до Міжнародного дня музеїв. Фірмовою є вечірня екскурсія, на якій можна зустріти дівчину-привида – покійну доньку купця Володарського, яка рано загинула. Глядачі мають змогу послухати трагічну історію про нещасливе кохання, дізнатись стару легенду про привида, який нібито рятував кременчужан під час Другої світової війни. Співробітники музею кажуть, що стара будівля музею оповита безліччю таємничих історій та легенд, тому мріють колись видати друковану збірку.
Діяльність музею після 24.02.2022
Після початку повномасштабного вторгнення музей тривалий час не працював: це було пов’язано як з війною, так і з ремонтними роботами, які розпочались ще до 24 лютого 2022 року. Лише у листопаді 2023 року Кременчуцький краєзнавчий музей урочисто відкрився знову. Того дня у приміщенні музею відбулася художня виставка, на якій було представлено картини місцевих художників, а також колекцію вишитих рушників “Український орнамент”, що була створена майстринею Олександрою Общною. На відкритті зібралась уся мистецька еліта міста, а також охочі кременчужани.
А вже через кілька днів після відкриття у музеї запрацювала ще одна виставка, присвячена десятій річниці від початку подій на Майдані Незалежності в Києві.
![](https://poltava-future.com.ua/wp-content/uploads/sites/16/2024/05/skjxluh2n-mpat1ymewiaw2rt06og7lqioo7ovsom1nqnrfm25juqn3s0baixqn9c-6jqc8d-rmz0tgtcvj0klcrisfjqmdpcc_gweljdeiqsxgz7_dywf9e9ldeoelknpgbxvonajr1yf0qanmhqw.jpg)
На превеликий жаль, через проблеми з фінансуванням музею, повноцінно працює лише перший поверх, а частина експозиції залишається не доступною.